Tidigare:
I går kom den här. Ingen vet att vi är med barn.
-Braxtons jeep. -Anklagar ni oss?
Blodspåren leder in på er mark. Han kan ligga skadad därute.
-Det här är? -Min kusin Clay.
-Vem bet dig? -Är du rädd för stora stygga vargen?
Philips klient, James Williams, sponsrade din utställning.
De verkar ha stuckit för nån dag sen.
-De har bevakat oss i Toronto. -Rackorna är ute efter Elena.
Min familj i New York är inte släkt genom blodsband. Philip...
Clay, då? Jag såg fotot hos Logan! Är det slut med honom?
Läget är spänt här. Det har varit mycket för henne, och nu det här.
Det blir svårt att övertala henne, hon är upprörd just nu.
Okej, jag gör mitt bästa.
Jag får inte tag på Philip. Du fick som du ville.
Jag vill aldrig se dig sårad.
Vad vill du, Clay? Hur kommer det här att sluta?
Jag vet inte. Vi är belägrade just nu.
Jeremy hittade Joey Stillwell. Han visade dem rackornas gömställe.
-Marsten och LeBlanc? -Borta. Jeremy och Nick kommer hit.
-Till Toronto? -Rackorna vill splittra oss.
Vi hämtar Logan och samlar flocken. Ingen får vara ensam längre.
-Och Rachel? -Logan hittar nåt säkert ställe.
-Jag måste hitta Philip. -Nej.
Kommer han inte hem, åker vi ändå. Det blir inte lätt.
Jag behöver inte din hjälp att krossa nåns hjärta.
Rachel?
Fan!
-Logan, var har du varit? -Min mobil dog. Var är du?
På galleriet. Nån snubbe gav sig på Elena i går.
Philip blev rasande och klådde upp honom. Alla är skärrade.
Vänta lite. - Kan jag hjälpa er?
Vilka förtjusande fotografier.
-Elena Michaels. -Rachel, lyssna på mig!
-Utställningen var i går. -Hur kontaktar jag konstnären?
Numret står på baksidan om du är intresserad.
Jag är väldigt intresserad.
Rachel!
-Säg mig, har vi träffats förut? -Det tror jag inte.
Jag glömmer aldrig ansikten, och ditt är minnesvärt. Slående.
-Rachel, lyssna på mig! -Tack. Vi har faktiskt stängt.
-Det gick tydligen vilt till. -Rachel!
Nån hojtar i luren, kära du. Det måste vara viktigt.
Jag ska inte uppehålla dig längre.
-Förlåt, en spekulant kom in. -Visst, kom bara hem.
-Här ser ut som ett bombnedslag. -Jag hjälper dig städa sen.
-Jag har en överraskning. -Vad då?
Du får se när du kommer hem. Åk raka vägen, stanna inte.
-Okej, mysko. -Lägg inte på. Berätta om i går.
Kvällen var lyckad. Sen dök en rödhårig kille upp.
-Joey är på väg till Vancouver. -Vet Jorge om det?
Han möter honom där. Joey hämtar sig inte på ett tag.
Vi åker till Toronto. Elena får inte gå nånstans-
-utan vårt beskydd. Rackorna får tas med oss först.
-Och Logan? -Han följer med oss tillbaka.
-Sheriffen. Vi ska precis ge oss av. -Det tvivlar jag på.
Om en timme kryllar era marker av FBI-agenter och kriminaltekniker.
-FBI? -Vi har en ledtråd i Braxtons mord.
Fallet är större än vi trodde. En rad andra mord har begåtts.
-Jag lovade att ni skulle samarbeta. -Självklart. Kom in.
-Ville ni ha grädde och socker? -Koffein är det enda jag behöver.
-Det blir en lång dag. -Ni nämnde en ledtråd?
Man hittade fingeravtryck på kroppen och fick träff i databasen.
Slå er ner.
-Ni har alltså en misstänkt? -Ja.
Har ni sett den här mannen förut?
-Nej. -Thomas LeBlanc. Låter det bekant?
-Nej. -En sjukvårdare från Illinois.
Förra året knöts han till flera våldtäkter och mord.
-Vad gör han i Bear Valley? -Bra fråga. Varför dumpa kroppen här?
Han kanske läste om vargattackerna i tidningen-
-och åkte snålskjuts på all uppmärksamhet kring dem.
Han mördade kvinnor och gömde dem. Nu låter han oss hitta en manskropp.
-Seriemördare byter sällan mönster. -Han är uppenbarligen störd.
Jag vet inte hur han tänker eller varför ni söker på min mark.
Kroppen släpades till fyndplatsen. Den var täckt av gräs, jord... Allt.
FBI vill hitta mordplatsen och leta spår efter LeBlanc.
-Är han inte långt borta nu? -Det är möjligt.
Vi måste följa upp allting. Jag tittar förbi med fullmakten.
Om det hjälper er fånga mördaren, så kan ni räkna med mig.
Först vargarna, sen en seriemördares dumpningsplats.
Det är fruktansvärt för staden, men ni har tagit den värsta stöten.
-Jag vill bara att det ska ta slut. -Jag med.
-Jag väntar inte på Jeremy längre. -Han är försenad.
-Jag måste hitta Philip. -Jeremy beordrade oss att stanna.
Philip är helt ensam. Tänk om Santos eller Olsen ger sig på honom?
-Om de redan har gjort det? -Att döda nån i skogen är en sak.
Santos skulle aldrig röja sig i stan. Inte för Philips skull.
-Vad menar du? Är han inte viktig? -Inte för dem.
Santos leker med oss. Han bet mannen som gjorde dig illa.
Han roar sig med att psyka oss. När vi åker, glömmer han Toronto.
Santos har varit här ett tag. Du ber mig sätta Philips liv på spel.
De vill få oss att leta runt i panik. Spela inte dem i händerna.
-Tänk om du har fel? -Det har jag inte.
-Hur vet du det? -Jeremy hittade nåt på gömstället.
-Okej, vad är överraskningen? -Jamaica!
-Privata stränder och egen betjäning. -Så vackert.
-Hämta passet och packa väskan. -Nu med en gång?
Det är vår sista chans innan du inte kan flyga längre.
-Allting blir hektiskt! Jag bokar nu. -Jag kan inte åka i kväll.
-Varför inte? -Jag har jobbet och du klienterna.
-Jag har avbokat allihop. -Herregud, du menar allvar.
Det är gulligt och romantiskt, men jag får sparken från jobbet!
Boka en resa nästa månad, så lovar jag att ta ledigt. Okej?
Philip, var har du varit? Elena har ringt och ringt.
-Jag sov på ett hotell i natt. -Varför det?
Jag vet inte vad som är verkligt. Elena, hennes familj och förflutna...
Lägg av. Killen gav sig på din tjej och du gav honom en snyting.
-Jag gjorde mer än så. -Okej, du förvandlades till Hulken.
-Men jag förstår dig. Du gjorde rätt. -Gjorde jag?
-Grälade du med Elena? -Om Clay.
-Varför grälade ni om hennes kusin? -Han är inte hennes kusin.
-Bevakat mig? -Sätt dig.
De har foton på mig, Philip, Diane... Alla jag känner här!
De förvandlade Victor Olsen!
-Skickade de videon till Philip? -När började han jobba för Williams?
-Nyligen. Jag var i Bear Valley. -Då är det möjligt.
De har smitt planer i minst ett år. Malcolms ring fanns på gömstället.
-Dödade de Jeremys pappa? -Santos måste vara James Williams.
Nej. På bröllopet trodde Philip att Santos var släkt med brudgummen.
Då har Santos lejt nån eller bitit en ny psykopat.
-Jag förstår inte. Vad vill de? -De vill utplåna flocken.
Och de vill ha dig.
-Som det ser ut härinne! -Jag är fortfarande hungrig.
-Du åt halva menyn. -Snart äter jag nackstödet.
-Är de kvar på galleriet? -Killen och hans syster har åkt.
Jag hade en trevlig pratstund med Logans hjärtevän.
-Kul att se dem så uppjagade! -Bra. De är nästan mogna.
-Vad väntar vi på? Jag vill ge igen. -Sårade killen din stolthet?
-Akta dig för mig. -Sa du så till dina tjejer på kåken?
Kan ni två var snälla och sluta?
-Jag blir galen. -Du håller i trådarna.
Precis. Alla skärper sig och fokuserar på uppgiften.
Stick nu.
Nackdelen med handgranater är att de kan sprängas för nära.
De gör som jag säger. Du också.
Håll ett öga på LeBlanc tills jobbet är gjort.
Var försiktig, Daniel. Tyranni kan smitta av sig.
Oroa dig inte.
Varför försökte då LeBlanc döda mig?
Han är en psykopat utom kontroll. Santos är den som oroar mig.
Tänk efter. Han skickade Olsen på dig.
Varför ville han att Philip skulle se videon av dig som varg?
-Om Philip får veta om oss... -Måste vi döda honom.
Santos vill förstöra ditt liv här och vända dig mot oss.
Så att du måste fly till honom.
Om du åker nu och aldrig återvänder, förlorar han sitt övertag.
Det kan jag inte.
Om du vill skydda Philip och hans familj, måste vi åka nu.
-Philip. -Jag vill prata med dig, inte honom.
Stanna inte.
-Jag väntade på ditt samtal. -Jag hittar dig alltid. Kom ihåg det.
-Är allting förberett? -Ja.
Inga tvivel när det väl gäller. Flocken har slunkit undan förr.
-Döda dem allihop. -Alla utom henne.
Oroa dig inte. Du ska få ditt pris.
-Var ska jag börja? -Börja med varför du ljög.
Här.
Jag kunde inte förklara allt utan att såra dig, så jag ljög.
Du är den snällaste mannen jag vet. Jag ville inte dra in mitt förflutna.
-Var ni två ihop när vi träffades? -Nej, jag hade redan lämnat honom.
När jag träffade dig förändrades allting för mig.
Jag insåg att du, den du är, dina systrar Becky och Diane...
Jag behövde lugnet här. Det var det enda jag ville ha.
-Vill du fortfarande ha det? -Mer än nånsin.
Jag är rädd att det inte går. Mitt förflutna hänger efter mig.
-Du måste acceptera det. -Han, då?
Nån vill göra mig illa. Det är bara därför Clay är här.
-Vem? Varför? -Det kan jag inte berätta.
Varför kan du inte ringa polisen? Vad har du gjort?
Jag skyddar dig. Ju mindre du vet, desto bättre.
Jag tror inte på det här. Det låter ju inte klokt!
Jag vet, men du måste tro mig.
Jag måste få tänka.
Ensam.
Sluta med det där. Vi måste lämna Toronto i kväll.
-Skämtar du? -Nej. Vi svävar i livsfara.
-Packa en liten väska. -Har nån patient hotat dig?
Nej, mannen på galleriet. Killen Philip pryglade. De är ute efter oss.
-Släpp mig! Du skrämmer mig. -Du borde vara rädd! Vi måste åka.
Nu!
-Var är FBI-agenterna nu? -På västra sidan.
Vi åker så fort de är klara. Rackorna har nåt i kikaren.
-Clay börjar bli rastlös. -Elenas pojkvän är ett problem.
Så länge han inte vet sanningen behöver vi inte oroa oss för honom.
Elena, Logan... Fästa vid människor. Är du för slapp med reglerna?
-Ifrågasätter du mig? -Nej, det skulle jag aldrig göra.
Vet du vem som bad mig lätta på reglerna? Din pappa.
När Clay bet Elena. Han visste att situationen var ohållbar.
Han klarade det. Vi hade varandra.
Det finns inga perfekta val. Våra beslut har alltid konsekvenser.
Jag tänker på flockens bästa. Din pappa litade på mig.
Vad viskade Antonio innan han dog?
Min mammas namn.
-Logan svarar inte. -Han åker ingenstans utan Rachel.
Jag ringer Jeremy. Vi kan inte vänta. Du borde ta farväl.
Jag skrev ner mina tankar för att få allting sagt.
Jag var inte beredd på det här. Det är inte lätt.
Du väntade på mig när andra skulle ha gett upp.
Du behöver inte säga nånting.
Jag funderade på hur mycket jag vet om dig.
Jag vet att du lyssnar på regnet.
Hur du gråter vid lyckliga slut, i stället för de sorgliga.
När du stryker håret bakom örat tänker du vila huvudet mot min axel.
Jag känner dig bara genom småsaker. I vissa stunder.
Jag trodde att det var tillräckligt.
Men det finns så mycket jag inte vet om dig.
Förlåt mig, Philip.
Jag vill lära känna dig under resten av mitt liv. Jag kan lämna allt.
Vi flyttar till London, New York, var som helst! Ingen behöver veta.
-Du skulle aldrig se din familj igen. -Så får det bli. Jag är kär i dig.
Personen i de små stunderna. Inget du berättar kan ändra på det.
Jag vill gifta mig med dig.
Jag älskar dig med. Men jag kan inte ge dig ett svar nu.
-Sheriffen. -Vi har fått ett genombrott.
-Har ni hittat nåt? -LeBlanc korsade gränsen till Kanada.
-FBI samarbetar med polisen där. -Jag är glad att han är borta.
FBI är färdiga. De har spärrat av vissa områden.
-Jag börjar vänja mig vid polistejp. -Ni har varit väldigt hjälpsam.
Min önskan att leva ostörd kan verka konstig för folk i stan.
Men jag behöver det i arbetet. Jag är inte särskilt social av mig.
Tack för att ni har varit så rättvis och hänsynsfull.
-Vi borde ha träffats på annat vis. -Det kanske vi gör.
-Kanske det. -Tack.
LeBlanc är i Toronto. Vi måste åka dit genast.
Jag behöver din hjälp. Ingen följde efter mig hit.
Bra att du kom. Jag måste få Rachel härifrån.
-Nick och Jeremy är på väg hit. -Nej. Hon och jag måste försvinna.
-Rackorna tar oss inte samlade. -Jag måste bort från flocken.
-Flocken behöver dig. Jag gör det! -Jag har inget val.
Du övertalade mig att åka hem och predikade om familjen.
Jeremy har gjort allt för mig!
Men jag älskar Rachel och tänker inte stjäla hennes barn.
Jag ska bli pappa. Det här är min familj.
-Okej, jag gör vad jag kan. -Hon lyssnar på dig.
-Packa nu, det är bråttom. -Tack.
Tacka inte mig än.
Tack gode gud!
-Om du visste vad Logan har sagt! -Jag vet. Du måste tro honom.
Det är vår familj. Vi har inte berättat allt för dig.
Några väldigt farligt människor vill göra oss illa.
-Du får det att låta som maffian. -Det stämmer ganska bra.
Vår kusin dog inte i en olycka, han blev mördad.
Andra i familjen har råkat illa ut. Du är bara säker med Logan.
-Herregud! -Ni måste gömma er, okej?
-Ni kan komma hem när det är säkert. -Min familj är här. Vi ska ha barn!
Allting kommer att ordna sig. Du måste lita på Logan.
-Hon packar. Vart åker ni? -Till Jamaica. Och du?
Tillbaka till Stonehaven. Jag förklarar din sida av saken.
Han släpper inte in mig igen. Jag blir en racka, som min pappa.
Jeremy kommer att förstå.
-Det är annorlunda för dig. -Nej.
Allt förändrades när du kom till Stonehaven. Du är viktig.
-Du är lika viktig för honom som jag. -Kommer han att acceptera Rachel?
Vi kan förändras, utvecklas!
Dammiga skrifter betyder inget. Det är dags för nya regler.
Om vi inte ändrar oss, kommer flocken att dö ut.
-Du borde ta över alfarollen. -Visst!
Jag kommer att sakna dig.
Nej, för vi håller kontakten. Ring mig var du än är.
-Vi fixar det här tillsammans. -Ja. Ta hand om dig.
Du med.
-Vi kan inte ringa polisen. -Hon är borta.
Vilken mardröm! Du har dragit in henne bland kriminella.
Därför måste vi hitta henne. Hon är i fara på grund av mig.
-Du erkänner åtminstone det. -Hon blev kär i fel kille.
Hon var ung, gick på universitetet. Det tog oss båda med storm.
Jag försökte hålla henne utanför. Jag tänkte inte.
-Jag fattar inte att hon stannade. -Det gjorde hon inte. Hon gav sig av.
-Men inte tillräckligt långt bort. -Älskar du henne fortfarande?
-Det spelar ingen roll. -Jo, för mig.
Jag vill att hon ska slippa leva i fruktan, och vara lycklig.
Du svarade inte på min fråga.
Jeremy.
Ja, okej. Har du adressen?
Vi väntar här.
-De kommer snart. -Vem?
Min familj.
-Du tänker ta henne med dig. -Ja, till den enda säkra platsen.
-Jag följer med. -Det går inte.
-Jag kan hantera det. -Det tror alla tills de inte kan det.
-Jag måste ringa min syster. -Ju mindre de vet, desto bättre.
-De flippar ut om vi bara försvinner. -Vi skickar bilder från Jamaica.
Skynda dig!
Göm dig i duschen och titta inte ut förrän jag kommer tillbaka.
Jag kan inte förlora dig!
Inte ett ljud. Jag älskar dig.
-Hej, Max. Allt bra? -Ja. Dina vänner gick precis upp.
-Trevliga killar. -Mina vänner?
Ja, två killar. De tog hissen.
-Gav de dig cigarren? -Ja.
-Dålig idé. -Varför?
-Du borde stanna här. -Är jag fånge i min egen lägenhet?
Personligen struntar jag i dig, men du är mitt ansvar.
-Det är hon. - Elena, var är du? -Lämna lägenheten!
Va?
-Vad gör du här? -Hej, Clayton. Gör inget förhastat.
-Som att kasta ut dig från balkongen? -Vi vill prata med Elena. Var är hon?
-Vi pratar, sen går vi. -Ingen vinner på att slåss här.
Nej, inte du i alla fall. Det är du som blir avslöjad, professorn.
Mitt enda problem blir att göra av med era kroppar.
-Vem tusan är det här? -Varsågod, Clay. Berätta vem vi är.
-Han är inte inblandad. -Vi kan lätt blanda in honom.
Varför har inte Elena gjort det? Fast vem gör så mot nån de älskar?
-Här luktar som ett horhus. -Smart liten valp. Han döljer lukten.
-Han kommer ändå inte undan. -Var inte så kaxig.
Vi hittar honom och får det överstökat.
Det blir lättare utan dig. Stick så fort du får chansen.
-Jag går ingenstans. -Musik i mina öron.
När jag har spräckt hans skalle...
...ska jag roa mig med dig, Santos.
Logan?
-Vilka är de här männen? -Marsten. Fan också!
Logan?
Vad är det? Säg nåt!
Ingen ambulans. Jag måste till Stonehaven.
Okej!
Vi är nog ensamma nu.
Var ska jag börja? Med ögonen!
Okej, här. Tryck hårt.
Jag ringer efter ambulans.
I en bättre värld skulle jag gifta mig med dig.
Vi kunde vara tillsammans.
Lyssna på regnet och gråta vid lyckliga slut.
Jag älskar dig, Philip.
För alltid.